Co kdybychom se políbili?
Ta dívka, co si ze mě věčně dělá srandu aby říkala něco takového...
Počkat... Kdo že?
29. května
"To, co tu je napsané je vskutku něco neuvěřitelného, ale...
Všechno to je pravda, takže si to přečti až do konce.
Musíš!"
Co to je?
Byla to moje senpai, třeťačka na Minegaharské střední. Jednoho dne jsem šel do Fujisawské knihovny, a tam...
"6. května. Potkal jsem holku v králičím oblečku."
#1 - Moje senpai v králičím oblečku
6. května
Co to sakra?
To je překvapení. Ty mě ještě vidíš?
Tak zatím.
Eh, ty jsi Sakurajima-senpai, že?
Když mi říkáš "senpai", znamená to, že chodíš na Minegaharskou Střední?
Jsem Sakuta Azusagawa, ze třídy 2-1.
Azusagawa se vyslovuje jako Odpočívací zóna Azusagawa a Sakuta jako "kvetoucí Taro."
Já jsem Sakurajima Mai.
Sakurajima se vyslovuje jako Mai Sakurajima a Mai jako Mai Sakurajima.
Vím. Jsi známá.
Dám ti varování.
Zapomeň na to, cos dneska viděl.
A ještě, nemontuj se do mě a mých věcí, za žádných okolností.
Pokud rozumíš, řekni "ano."
Říkala, že mám zapomenout, ale...
Kaede, je čas vstávat.
Bráško, je mi zima.
Jsi těžká!
Polovina Kaede je z jejích pocitů pro tebe.
A co je s tou trapnou situací?
Už jsi velká, tak bys mohla přestat lozit do mojí postele.
To protože se budíš vzrušený?
Kdo by se vzrušoval nad svou malou sestrou?
Máš rád králičí oblečky, Kunimi?
Ne, to bych neřekl.
Takže je zbožňuješ?
Jo, zbožňuji je.
Kdybys, například, v knihovně narazil na holku v takovém oblečku,
co bys dělal?
Ujistil bych se, že nesním.
Že?
A pak bych na ni hleděl.
Že?
MINEHAGARSKÁ STŘEDNÍ KANAGAWSKÉ PERFEKTURY
Hej, Kunimi...
Vidíš Sakurajimu-senpai, že jo?
Čistě a jasně.
Jaká asi je?
Hmm... Je známá, že?
Jo, docela je.
I když má pauzu, tak je stále v showbyznisu, že?
Jo. A docela mě překvapilo, že chodí k nám na školu.
Je hezké, že se zajímáš i o jiné holky, než je Shouko Makinohara,
ale tahle pro tebe není možná.
Já se jí ale vyznat nechtěl. Vždyť ji ani nemiluji.
Tak proč ji řešíš?
Ale, jen jsem si říkal, že jsem ji ve škole ještě s nikým neviděl.
Je vždycky sama, víš?
Dobré ráno, Yuumo!
Ahoj, Kamisato.
Zatím, Sakuto.
Tohle jsem slyšel od senpaie, co je se mnou v týmu...
V prváku prý Sakurajima do školy vůbec nechodila.
Proč?
Práce.
Hned po základce ohlásila, že si dává pauzu,
ale už byla domluvená na nějaké velké projekty, takže neměla čas.
Takže do školy chodí pravidelně až od letních prázdnin.
To je tvrdé.
Je, no.
Sakurajima-senpai, celebrita, která začala do školy chodit v polovině prváku,
je úplná asociálka.
Jakmile se třída zformuje, nemění se lehce.
Když budeš vyčnívat, tak tě začnou za zády pomlouvat, že jsi otravný či že se vychloubáš.
A jakmile se to stane, už není cesty zpět.
Takhle to je na každé průměrné škole...
Nikdo Sakurajimu-senpai ani neosloví.
To proto, že nechtějí vyčnívat a být izolováni...
A toho si je vědoma i Sakurajima-senpai,
a taky se podle toho chová.
Tím si jsem jistý.
Hej ty, chci s tebou mluvit.
Budu upřímná. Už se s Yuumou nebav.
Nezdálo se mi, že bych vám ve vztahu překážel.
O to mi nejde!
Všichni ví o té Hospitalizační příhodě.
Jo, ta Hospitaizační příhoda...
Jestli se bude Yuuma kamarádit s třídním vyvrhelem, ztratí na popularitě.
A to nechci aby se stalo.
Podle té logiky teď na popularitě ztrácíš taky.
A to ti nevadí?
To mě provokuješ?
Jen přijímám výzvu.
Proč jsi tak naštvaná? Máš snad měsíčky?
Co—
Zhebni ty debile! Prostě zhebni!
To snad není pravda! Jsi hrozný!
Nakonec...
Všichni říkají věci jako "Nudím se" nebo "Nemám co dělat" už ze zvyku.
Ale ve skutečnosti nic změnit nechtějí.
To bude Mai Sakurajima.
Co?
Vidíš? To musí být ona!
Radši si ji vyfotím.
Co?
No tak, otoč se sem.
Co sakra jsi?
Člověk. A co jsi ty, čumící fotograf?
Co- Co si to...!
Nech toho. Pojďme.
Co to s ním bylo? Stálo mu to za to?
Díky.
Myslel sis, že se naštvu a řeknu ti, aby sis hleděl svého?
No.
Myslela jsem si to, ale snažím se to neříct.
Tak to bych radši, abys neřekla ani toto.
Jsem na takové věci zvyklá.
I tak tě to unavuje, ne?
Unavuje... To máš pravdu.
"Příchozí hovor - Manažerka"
Neměla bys to vzít?
Vlak už je tu.
A beztak vím, co ta ženská chce.
O tom včerejšku...
Nežádala jsem, abys na to zapomněl?
Ten králičí obleček byl tak erotický, že je nemožné jej zapomenout.
Počkej! Nedělal jsi nic divného, když jsi nade mnou přemýšlel, že ne?
Jako, nevadí mi být předmětem erotických fantazií mladých kluků...
Víš, Azusagawo.
Zapamatovala sis moje jméno.
Slyšela jsem o tobě ty drby...
Domovká stránka Minehagarské Střední Střední školy v Kanagawě
Nějaká násilná příhoda, po které kvůli tobě museli tři tví spolužáci do nemocnice?
1) Sakuta Azusagawa - týpek po násilné příhodě na základce dostal 3 spolužáky do nemocnice. Odstěhoval se z Yokohamy - nevíte, kam šel?
2)O co jde s tou Hospitalizační příhodou? 3) děsivé lol....
Jsem poctěn, že o mě máš zájem.
Je to úžasné.
Tolik informací o jednom člověku, a tak dostupné.
Ani já netušil, že toho napsali tolik.
Ty sis to nikdy nevyhledával?
Nemám mobil.
Vážně?
Měl jsem, ale naštval jsem se a hodil ho do moře.
Odpadky haž do košů.
Asi moc kamarádů nemáš, co?
Kamarádů? Mám, dokonce dva.
Fakt říkáš "dokonce" u dvou lidí?
Mně přijde, že dva kamarádi bohatě stačí.
Jenom s nimi musím být kamarád do konce života.
Aha...
Tak, co si o té Hospitalizační příhodě myslíš?
Po menším promyšlení mi to je docela jasné.
Někdo, kdo by způsobil takový incident by nemohl chodit do školy, jakoby se nic nestalo.
Kdyby to jen slyšela moje třída.
Jestli se mýlí, tak bys jim to měl říct.
Pomluva je takový typ atmosféry, viď?
Poslední dobou je atmosféra něco, co musíš číst.
A v té "atmosféře" jsi za špatného, když ji neumíš číst.
A lidé, co takové atmosféry tvoří nemají pocit účasti,
takže je zbytečné se snažit té atmosféře vzdorovat.
Nakonec necháváš nedorozumění taková, jaká jsou a vzdáváš to dřív, než to zkusíš.
A teď ty, Senpai. Co to včera mělo být?
Svého vrcholu jsem dosáhla, když mi bylo šest let...
Poté, co jsem dostala hlavní roli v ranním seriálu,
televize, filmy, reklamy... Vždycky jsem byla na očích.
Neexistoval den, kde bych v televizi Sakurajimu Mai neviděl.
Prvně to byla zábava, ale postupně to začínalo být stresující.
Lidé si mě všímali, a kdykoli jsem šla kolem, říkali "To je TA Mai Sakurajima!"
A eventuálně jsem si začala přát...
...abych mohla jít někam, kde mě nikdo nezná.
Prvně jsem si všimla, že mě lidé nevidí na začátku prodlouženého víkendu.
Jen tak, z nudy, jsem šla do akvária.
Sama?
Máš problém?
...no a to řekla.
- Fakt? Nekecej! - Vážně!
Chvíli jsem si myslela, že se mi to zdá, že se třeba soustředili na ryby.
Ale když jsem se na cestě domů stavila v kavárně...
Dobrý den...
Mohl byste...
Dobrý den.
Nebylo to tím, že jsi tam předvedla něco hrozného, tak ti zakázali vstup?
Jasně že ne.
Senpai, tvá noha...
Je s ní něco špatně?
Ne, jsem nadšený že mi dupeš na nohu.
Každopádně jsem tu kavárnu rychle opustila a šla domů.
Ale po návratu do Fujisawy mě všichni normálně viděli.
Takže jsem se tak toulala a zkoušela, jestli se mi to nestane znovu.
Tak proto jsi měla ten králičí obleček...
V tomhle by na mě lidi zírali, kdyby mě viděli, že?
Takže dnes zase budeš chodit v tom oblečku?
Ano, takže se mi nepleť do cesty.
Jeden krémový šáteček prosím.
Prosím, jeden krémový šáteček.
Jeden krémový šáteček prosím.
Určitě. Bude to všechno?
Ano.
Neobtěžuje tě to?
Máš pravdu. To, že teď nemůžu jíst krémové šátečky je problém.
Ty tomu šílenému příběhu opravdu věříš?
Vím, jak se takovým jevům říká.
"Syndrom dospívání," že?
Syndrom dospívání říkáš...
Moci slyšet myšlenky ostatních či vidět do budoucnosti,
nebo si s někým prohodit tělo...
Takovým jevům se začalo říkat Syndrom dospívání,
ale nikdo vlastně netuší, kdo ten název vymyslel.
To je jen městská legenda.
Co je?
Můj byt.
Nic ti tam neudělám.
Jenom bych ti něco chtěl ukázat, abys mi věřila...
"Věřím ti."
Máš tu překvapivě čisto.
Senpai, ty—
Přestaň mi říkat senpai. Nevím o tom, že bych jí byla.
Sakurajima-san?
Moje příjmení je docela dlouhé.
Tak Mai.
Nezapomeň na "-san."
Tedy, Mai-san.
Nechce se mi ti říkat "Azusagawa," takže budeš "Sakuta-kun."
P-proč se vyvlékáš? Tvrdil jsi, že mi nic neuděláš!
Hnusáku! Úchyle! Exhibicionisto!
Ta je pravá, že?
Vážně si myslíš, že by si někdo dělal falešnou?
Můžu si sáhnout?
Jen do toho.
Nech toho s těmi zvuky!
Je to trochu citlivé, tak prosím jemně.
Takto?
Tohle je skvělé.
Au! To bolí! Nech mě!
Podle mě si to užíváš.
Každopádně, odkud máš tu jizvu?
Upřímně? Netuším.
Tohle je moje sestra Kaede.
Nikdo ji nezbil nebo tak. Jen ji kyberšikanovali.
Nechápu, co se tím snažíš říct.
Něco o neodpovězení na zprávu...
Nějaká holka, co vedla její třídu ji začala nesnášet,
a lidé na ni pak ve skupinách na internetu nadávali.
ZHEBNI KAEDE
A pak, jednoho dne...
Ahoj.
Bráško...
Hmm? Co se děje?
Proto pevně vím, že Syndrom dospívání existuje.
A ta jizva je taky z té doby?
Netuším jak, nebo proč.
Jednoho dne jsem se vzbudil promočený v krvi a byl jsem hospitalizován.
A to byla tedy ta Hospitalizační příhoda?
Jo, to já byl odvezen do nemocnice.
Bráško, jsi doma?
P-promiň!
Příště řekni předem, že si necháš poslat profesionální dámu.
Kaede, vytváříš tu velké nedorozumění.
Tak tě nutí si něco koupit?
Nenutí.
Ani pomůcky na učení angličtiny...?
Ty nepotřebuji, takže buď v klidu.
Je senpai z mojí školy.
Jsem Mai Sakurajima. Těší mě.
Mě taky. Jsem Kaede Azusagawa.
Říká "Mě taky. Jsem Kaede Azusagawa."
A tohle je Nasuno.
"A tohle je Nasuno." říká.
Díky za informaci, Kaede-chan.
Omluv ji. Před cizinci se stydí.
Poslední dobou to tu má tak ráda, že ani nechodí do školy...
Takže mě nezná?
Nezná... Televizi moc nesleduje.
U Kaede stačilo, aby přestala používat internet a příznaky Syndromu dospívání zmizely.
Proto jsem taky odhodil svůj telefon do moře.
Takže tvrdíš, že můj případ je podobný tomuto?
Jako, atmosféře ve škole rozumíš skvěle.
Takže aby se tato situace ještě nezhoršila,
tak by ses měla vrátit k showbyznisu.
A to proč?
Jestli budeš vyčnívat v televizi, tak tě nikdo nezpustí z očí,
i kdybys zapadala do atmosféry.
Stejně vypadáš, jako by ses tam chtěla vrátit sama.
Kdy jsem řekla něco takového?
Vždyť jsi měla neschvalující pohled na tu reklamu ve vlaku.
Podle mě bys měla dělat to, co chceš.
Máš schopnosti a zkušenosti, a dokonce i manažerku, co tě očekává-
Ta s tím nemá nic společného.
Hleď si laskavě svého.
Eh, koupelna je—
Jdu domů!
Počkej, co—
Nech si to!
Poté se Mai ve škole už neukázala.
Asi jsem šlápl na velkou minu, nebo tak něco.
Mai Sakurajima pauza důvody [vyhledávání]
Dotkl jsem se té části Mai-san, které jsem neměl.
Podobné výsledky: Mai Sakurajima těhotenství / matka se vyspala za povýšení / pořezané zápěstí / prchla do zahraničí / porno / středoškolská prostituce
Hej, Kunimi...
Nevíš, proč si dala Mai Sakurajima pauzu?
Nebylo to kvůli soustředění na studium, alespoň oficiálně?
Azusagawa, ta ženská tu je zas.
Dlouho jsme se neviděli.
Kdo že jste?
Aha, tak vy takhle?
V tom případě vás ráda poznávám.
Televize BKS - Hlasatelské oddělení Fumika Nanjo
To jsem já.
Co pro vás můžu udělat?
Byla jsem poblíž kvůli příběhu o malých sardinkách.
A jelikož jsem měla odpoledne volno, přišla jsem vás navštívit.
A co si dáte?
Jednoho Sakutu s sebou, prosím.
Mně se zdá, že jste praštěná, takže hádám jednu sanitku?
Pořád mi nic o tom incidentu nechceš říct?
Alespoň do konce mého života ne.
Chci jen jednu fotku té jizvy.
V žádném případě.
Nanjo-san, nevíte náhodou, proč si dala Mai Sakurajima pauzu?
Minimálně vím věci, které normální lidé neví.
Slyšela jsem, že jsi poslední dobou hodně do Sakurajimy-senpai.
Takže přes tu Shoko Makinoharu ses přenesl?
Prvně Kunimi, teď ty... Co ta s tím má společného?
Tady je cukr, kdybys chtěl.
Je to bezpečné, že jo?
Asi je to cukr. Je to bílé.
A na co ses mě tedy chtěl zeptat?
Takže, Futabo, myslíš si, že jde někoho přestat vidět?
Jestli máš problémy se zrakem, jdi k očnímu lékaři.
Ne, o to tu nejde.
Myslím tím, že tam někdo je, ale ty ho nevidíš, jako by byl neviditelný.
Snažíš se vplížit na ženské záchody, nebo co?
Nic jiného jsem ani nečekala, Azusagawo. Prostě lump.
Takový fetiš nemám.
Jestli mluvíš o Syndromu dospívání, tak už jsem ti to jednou říkala,
ale já tomu prostě nevěřím.
Já vím. Nemá to logiku. Proto jsem přišel, hledám logické vysvětlení.
Například. Teď sedím přímo před tebou, Futabo.
Je logicky možné, abych pro tebe zneviditelnil?
To bych musela být sjetá, nebo nevnímat.
Lidský mozek nevnímá věci, které vnímat nechce.
To je pravda, ale pokud to není něco takového...
Taky existuje teorie měření.
Teorie měření?
Teorie, že existence něčeho je potvrzena pouze, pokud je to něco pozorováno.
Určitě jsi alespoň slyšel o kočce v krabici, že?
Jo, to byla ta...
Schrödingerova kočka.
Mai Sakurajima existovala v showbyznisu, protože ji každý viděl...
Jeden krémový šáteček, prosím.
Jasně, jeden krémový šáteček.
Eh, víte, kdo to je Mai Sakurajima?
Prosím?
Víte, ta dětská herečka Mai Sakurajima, co měla hlavní roli v tom ranním seriálu.
Sakurajima?
Opravdu se tak někdo jmenoval?
To, že ji lidé už nevidí neznamená jen to, že ji nemůžou vidět...
Jinými slovy, celá její existence...
Konečně jsi doma.
To jsi mě chtěla tak moc vidět?
"Mám hlad."
Tvoje osobnost je hrozná.
Toho si jsem jakž takž vědom.
Kdy se z tebe stala hladová holka?
Nemůžu si nic koupit.
Za poslední dva týdny mě přestalo vidět více a více lidí.
Všude okolo stanice Fujisawa mě nevidí.
Tak na. Chceš tohle?
"6. května. Den, kdy jsem potkal holku v králičím oblečku.
Takto to začalo. Takhle jsme se potkali.
Za žádnou cenu nesmím zapomenout.
Musíš si pamatovat, i kdybys zapomněl.
Snaž se, budoucí já."
Nic jiného bych od tebe nečekala, Azusagawo. Prostě lump.
Příště #2 Na prvním rande jsou potíže nutností